Близько 85 тис. грн, за словами родичів військових і громадських активістів, взяла волонтер Алла Борисенко, щоб купити тепловізори. Минуло декілька місяців, а обіцяних пристроїв люди так і не побачили. Сама волонтер каже, що виникли непередбачувані обставини і через кілька днів тепловізори будуть у замовників.
Перегляньте також:
- Герой “Азовсталі” завітав на перший урок у Тернопільський ліцей
- У Тернополі проходить всеукраїнський турнір з волейболу пам’яті Сергія Юрія
Над відомою на Тернопіллі волонтеркою Аллою Борисенко нависла хмара недоброзичливих відгуків. Усе через тепловізори – інфрачервоні камери, здатні фіксувати об’єкти, що випромінюють тепло. Ці прилади волонтер за зібрані гроші мала купити для тернопільських бійців, які воюють на Сході.
У редакцію «RIA плюс» звернулася мама одного з хлопців, який пішов добровольцем у Нацгвардію і з весни бере участь у бойових діях у зоні АТО. Інна Іващук розповіла, що передала тернопільській волонтерці Аллі Борисенко 34 400 грн на придбання тепловізора.
Обіцяла в липні – уже жовтень!
– Цей прилад конче необхідний нашим військовим, – каже жінка. – Я збирала гроші, де тільки могла – у знайомих, церкві, на роботі. Долучалися всі небайдужі до подій у нашій країні. За кілька днів мені вдалося зібрати суму, яку назвала Алла. Ми звернулися саме до неї, бо її у Тернополі дуже хвалять. Вона неодноразово допомагала нашим хлопцям. Тож сумнівів у її порядності навіть не виникало. Але, як виявилося… не все так добре.
За словами жінки, гроші на тепловізор вона віддавала волонтерці трьома частинами. Співрозмовниця показала розписки від Алли Борисенко з її підписом і персональною печаткою, які свідчать про те, що остання отримувала кошти на придбання тепловізора. Передача грошей, як стверджує пані Інна, відбувалася у присутності свідків.
– Спочатку ми хотіли купити тепловізор через Інтернет. Але тоді потрібно було б заплатити майже на третину більше, – продовжує вона. – Тому й звернулися до Алли. Хлопці поїхали на Схід 16 липня. Волонтер пообіцяла нам дістати необхідний прилад уже до кінця місяця. Після того, як вказаний нею термін минув, вона сказала, що тепловізори, які начебто привезли з Білорусі, не працюють. Тому їх потрібно повернути і ще трохи почекати. Згодом вона пропонувала замінити тепловізор на фотоапарат. Та ми не погодилися. Адже останній нам не потрібен.
Інна Іващук додає, що періодично телефонувала до волонтерки, щоб дізнатися, коли ж нарешті прибудуть тепловізори. Але та, за її словами, постійно була зайнята іншими справами – то вона на кордоні, то на Сході, то не може зв’язатися із чоловіком, який мав би привезти пристрої.
– Так тягнулося місяць чи два. Я просила її повернути гроші, казала, що я сама знайду тепловізор. Адже нашим синам він дуже потрібен, немає часу чекати, – наголошує жінка. – Минув ще й вересень. Сподівалася, але марно. Алла не збиралася мені нічого повертати. На мої прохання повернути гроші, які я збирала по копійчині, вона реагувала так, ніби я в неї їх вимагаю. Та невже я прошу віддати щось чуже? Якби я мала можливість зібрати ще раз таку суму… Там наші сини, чоловіки воюють, як сліпі кошенята.
«Я за все хапаюся, аби допомогти»
Тож 30 вересня журналіст редакції побувала на зустрічі Інни Іващук та дружини військового з Нацгвардії Світлани Щербань з Аллою Борисенко. Родичі учасників АТО запитали у волонтера, чому так сталося, що ні грошей, ні тепловізора вони досі не отримали. Пропонували допомогти вирішити ситуацію. Одначе Алла дуже рознервувалася через присутність журналістів.
– Я за все хапаюся, за кожну можливість, аби допомогти бійцям, – говорить вона. – Неодноразово Нацгвардія просила мене то одне, то друге. Тоді мене ніхто не спитав, де я брала на те все гроші. А з тими тепловізорами не ви одні, усі зараз через це хвилюються. То великі гроші, і їх треба повернути, бо тепловізори, які привезли, не працюють. Так сталося…
Після емоційної перепалки волонтер додала, що повернула частину коштів пані Інні на картку.
– Я зі своїх власних, декретних коштів віддала, і решту віддам, – зазначила вона. – Прикро, що люди, яким допомагала найбільше, поставилися до мене по-скотськи. Бог вам суддя! Чисто по-людськи можна було все вирішити, а не вводити в курс журналістів. Ви ще не знаєте, що може бути в житті…
Коли пані Інна ще раз запропонувала волонтеру допомогу, щоб вирішити проблему, та відмовилася, сказала, що сама все зробить і що через два дні усе владнає.
Утім, вже минуло майже два тижні. Тепловізор бійці так і не отримали. За словами пані Інни, Алла Борисенко повернула їй на картку 7000 гривень
– Після того я телефонувала їй кілька разів, питала, коли зможе повернути решту суми, але вона тільки годує мене обіцянками, – обурюється жінка. – Хлопці, які зараз перебувають на Сході, кажуть, що вона їм телефонувала, сварилася через це все.
Зрештою, Інна Іващук написала заяву в міліцію. Жінка сподівається, що хоча б правоохоронці зможуть вплинути на ситуацію та допоможуть повернути кошти.
«Це, мабуть, афера»
У процесі підготовки матеріалу редакції стало відомо, що пані Алла винна гроші не тільки родичам бійців із Нацгвардії. Більше 50 тисяч гривень харківська «Самооборона» переказала волонтерці також на придбання тепловізора.
– Це було в серпні, – розповідає волонтер місцевого об’єднання «Самооборона Майдану Тернопільщини» Валентин Бондаренко. – Друзі із харківської «Самооборони» шукали тепловізори, щоб відправити їх військовим на Схід. Алла Борисенко, яку ми всі дуже добре знаємо, сказала, що має налагоджений канал у Білорусі. Вона назвала вартість одного пристрою – 34 400 гривень. Харківські друзі переказали їй на картку аванс на три тепловізори. Загальна сума – понад 50 тисяч гривень.
Розписок та договорів немає, додає співрозмовник. Адже вони навіть подумати не могли, що відома на Тернопіллі волонтер, ініціатор створення Центру пошуку полонених, загиблих і зниклих безвісти воїнів АТО може «кинути» їх на гроші.
– Після багаторазових спроб поговорити з Аллою ми дійшли висновку, що це, мабуть, афера, – наголошує Валентин. – Нам уже просто незручно перед харківськими товаришами. Адже, по суті, це ми її порадили, як добросовісну людину. Якщо і далі все так буде, звернемося в міліцію. Хай візьмуть на контроль цю справу.
«Тепловізори висять у повітрі»
У телефонній розмові Алла Борисенко запевнила, що частково компенсувала гроші родині і до кінця тижня тепловізори будуть в Тернополі. Вона також збирається організувати прес-конференцію, щоб розповісти про все журналістам.
– Минулого року Нацгвардія звернулася до мене, щоб я допомогла зробити ремонт, – каже пані Алла. – Майже на 50 тисяч їм завезли матеріали. Ніхто навіть копійки ні на що не дав. Єдине, що вони замовили, – листки металопрофілю. Пані Інна, яка звернулася в редакцію, знає, що коли її син Вадим подзвонив, щоб я допомогла йому з ремонтом у квартирі, то моїми зусиллями він придбав матеріали за зниженою ціною. Зрештою, якби я не планувала віддати кошти, я б не писала розписки. Ми допомагали Нацгвардії, чим могли – купили форму, чотири бронежилети, “розгрузки” – безкоштовно.
За словами волонтера, вона замовила шість тепловізорів. Але вони виявилися бракованими.
– Їх або вдарили десь по дорозі, або не знаю що, – каже вона. – Частково за них гроші повернулися. Зараз ті тепловізори просто “висять у повітрі”. От і все.
«RIA плюс» відомо, що родичі бійців із Нацгвардії звернулися по допомогу до першого заступника голови обладміністрації Івана Крисака. Наші журналісти телефонували до речниці Тернопільської обладміністрації Надії Турчин, аби дізнатися, чи збирається голова або його заступники реагувати на ситуацію. Речниця відповіла, що голова не буде цього коментувати.
У центрі зв’язків із громадськістю обласної міліції нам підтвердили, що Інна Іващук написала заяву в міліцію. Наразі за даним фактом порушена кримінальна справа за частиною першою ст. 190 Кримінального Кодексу України. Проводиться розслідування.
Євгеній ПОКОПЦЕВ (33), юрист:
– Єдиний вихід для потерпілих у цій ситуації – звертатися у правоохоронні органи. Люди також можуть звернутися в суд. Якщо тернополяни мають підтверджувальні документи про передачу грошей, а тим паче, якщо є свідки, то в них доволі значні шанси повернути свої кошти. Щоправда, судовий процес може бути тривалим – від півроку до двох років. Тому доведеться чекати. Якщо міліція встановить у діях волонтера шахрайство, то законом передбачена кримінальна відповідальність. Статтею 190 Кримінального кодексу визначена міра покарання за шахрайство та повторно вчинене шахрайство. Це може бути штраф від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів, обмеження або позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.