Минуло десять років, як несподівано, у розквіті творчості, відійшов у вічність овіяний легендами ще за життя неперевершений і незамінний актор Тернопільського обласного академічного українського драматичного театру ім. Т. Г. Шевченка народний артист України Мирослав Коцюлим.
Перегляньте також:
- Герой “Азовсталі” завітав на перший урок у Тернопільський ліцей
- У Тернополі проходить всеукраїнський турнір з волейболу пам’яті Сергія Юрія
На місці поховання на Микулинецькому цвинтарі споруджено пам’ятник, на будинку, в якому останні роки проживав Мирослав Петрович, відкрито меморіальну дошку, побачила світ книжка про життєвий і творчий шлях митця «Душа осяяна театром», відбулися вечори пам’яті і шани.
А нещодавно в обласному державному архіві відкрито фонд Мирослава Коцюлима, в якому є 930 документів постійного зберігання. В розділі фонду «Документи фондоутворювача» — атестат зрілості, свідоцтво про закінчення навчально-театральної студії при Львівському музично-драматичному театрі ім. М. Заньковецької, світлини та примірник програми дипломної вистави, членські квитки Українського театрального товариства, документи про проходження військової служби, трудова книжка, пенсійне посвідчення, збірка посвідчень про нагородження державними нагородами, збірка вітань з ювілейними датами, світлини з дитячих, шкільних років, родинні, з відомими діячами культури, з вистав театру.
Розділ фонду «Документи про фондоутворювача» представлений публікаціями статей, рецензій. Окремий розділ присвячений діяльності Мирослава Петровича Коцюлима як режисера Озернянського самодіяльного народного театру.
Створення фонду стало можливим насамперед завдяки великій подвижницькій роботі дружини актора Олени Григорівни Коцюлим, яка зібрала і зберегла все, що стосувалося діяльності її чоловіка — громадянина, патріота, митця. А працівники обласного державного архіву Галина Петрівна Муц і Тереза Богданівна Малиміна-Базиляк з великою увагою і любов’ю до своєї професії сформували фонд і цим повернули всім нам не лише спогади про видатного майстра сцени, а й продовжили його життя в мистецтві.