Тернопільський дальній пляж – найпопулярніший у місті та єдиний, хто має офіційний дозвіл приймати відпочивальників.
Перегляньте також:
- Герой “Азовсталі” завітав на перший урок у Тернопільський ліцей
- У Тернополі проходить всеукраїнський турнір з волейболу пам’яті Сергія Юрія
Дістатися до дальнього пляжу можна на катері через озеро або ж півгодини трястися у машині по ямах та багнюці. Та й таксисти через бездоріжжя деруть з відпочивальників подвійний тариф. Уже два роки тут господарює приватний підприємець, якому міська влада здала пляж в оренду. Просіяний та рекультивований пісок, охайні смітники та свіжопофарбовані роздягальні та грибки, – повідомляє Доба.
Єдине чого тут немає – це рятувальників. Рятувальна станція є, та коли журналісти «Народного контролю» приїхали інспектувати пляж, вона була закрита. Єдиного сторожа, а за сумісництвом і рятувальника, журналісти знайшли за будівлею.
«Уночі переважно у нас сторожі працюють», – розповів сторож-рятувальник Богдан Лопушевський.
На запитання журналіста, чи викликатимуть рятувальників, коли буде тонутиме людина, чоловік відповів, що викликатимуть уже водолазів для пошуку тіла. Проте і тих треба буде чекати щонайменше годину.
«Зарплата рятувальника – 1,5 тисячі гривень, у водолаза трохи більше – 1,8 тисячі. На мою думку, це не зарплата при теперішніх цінах на комуналку та продукти. Тому ніхто не хоче до нас йти працювати», – додає Богдан Лопушевський.
Чоловік розповідає, що усі засоби для рятування людини мають.
«Рятівне коло, рятівний кінець Александрова. Є моторний човен та весловий. Колись було більше човнів, проте погнили. Також маємо проблеми з пальним. Дали 20 літрів, щоб ми могли патрулювати і все», – говорить він.
Катастрофічну ситуацію із засобами безпеки на воді підтвердив і начальник водолазно-рятувальної служби області Василь Козак.
«На матеріально-технічне забезпечення практично грошей нема. Кошти поступають із запізненням і обласне фінансове управління перекидає їх нам на зарплату. Вся техніка, водолазно-рятувальне обладнання у нас 1982-83 років випуску. Нового обладнання не можемо купити, бо воно дороге і лише закордонне. На рік маємо змогу купити лише 300-400 літрів бензину. А в області 7 рятувальних станцій, на таку кількість виїздів – це мізер», – повідомив Василь Козак.
Рятувальники та водолази отримують мізерну зарплату. І це при тому, що кілька років тому службу скоротили вдвічі.
«Раніше було 120 людей, тепер – 43 працівники. На 7 рятувальних станціях залишилося по 4-5 чоловік. Маємо парадоксальну ситуацію, що ми не можемо перекрити всю область рятувальниками. А служба повинна працювати цілодобово, а якщо людина втопилася, то треба знімати з однієї станції працівників і відправляти на пошуки потопельника. В цей час за відпочивальниками нема кому стежити», — додає Василь Козак.
Однак чоловік запевнив – не зважаючи на усі проблеми та мізерне фінансування, щойно стартує купальний сезон, рятувальники працюватимуть цілодобово на дальньому пляжі.
«Під час купального сезону у нас ніколи такого не було, щоб рятувальників не було на рятувальній станції. Будуть і працівники і медсестра стежити за відпочиваючими», – переконує Василь Козак.