Храм Покрови Пресвятої Богородиці у мікрорайоні Кутківці збудований ще у 1858 році, згодом – оновлений. З часів заснування його двері ще не були зачиненими для молитви. Діяв і за Австро-Угорської імперії, і за Радянського Союзу.
Перегляньте також:
- Герой “Азовсталі” завітав на перший урок у Тернопільський ліцей
- У Тернополі проходить всеукраїнський турнір з волейболу пам’яті Сергія Юрія
Храм Пресвятої Богородиці у мікрорайоні Кутківці є особливим для парафіян. Жінки власноруч вишили рушники та хоругви. Значну частину виконала старша сестриця пані Ганна Сухова. Ій уже понад 80, та жінка й досі береться за голку. Місцеві ковалі забезпечили кованими виробами. Навіть ікону Пресвятої Богородиці оздобили вінком.
– В такий нелегкий час, час боротьби за волю, за незалежність, в час антитерористичної операції, місцеві жителі виявили ще більше бажання молитися до Пресвятої Богородиці. І ікона, як наша заступниця, захисниця, спонукає християн до ще більш посиленої молитви, – розказує керівник хору церкви Покрови Пресвятої Богородиці Лілія Атаманчук.
Храм Пресвятої Богородиці має значне місце у житті Кутківецької громади. Тут вони не лише розмовляють з Богом, але й об’єднуються за інтересами.
– Хор наш функціонує уже понад 20 років. Ще є братство «Матері Божої. Неустанної помочі» і «Марійська дружина» – двохтисячному році, – каже Лілія Атаманчук.
Місцеві мешканці твердять, що у їхньому мікрорайоні знаходяться три храми: храм культури, храм освіти і духовний. Під останнім мають на увазі церкву Покрови Пресвятої Богородиці. Вона є особливою для прихожан, адже у цих стінах молилося не одне покоління.